-Hallå, Paul, var är kakdegen? -Frysen gick sönder.
Vi förlorade massa grejer.
Den nya installerades i går.
-Den här funkar nog lite för bra. -Den funkar i alla fall.
Annie kommer inte bli glad.
-Så... Hur mår Annie? -Hon är gravid.
Gratulerar.
-Du verkar inte direkt överlycklig. -Det är... Det är inte det.
Kolla på mig, jag är inte direkt fadersmaterial.
Jag vet inte hur man uppfostrar ett barn.
Jag kände likadant med den första. Det är...
Det är ett stort steg i en mans liv.
En gång i tiden svor jag på att inte bli som min far.
Men här är jag. Ger samma råd han gav mig.
Ett paket cigaretter. Blue's.
-Ursäkta, ser du inte att vi pratar? -Åh, förlåt mig.
Jag trodde det här var en affär.
3 år senare
-Ja? -Vi borde träffas.
Hur hittade du mig?
Tror du på ödet, Steven?
Jag brukade själv aldrig tänka på det.
Men jag har börjat fundera.
Okej...
Jag nämner det för att jag tror att vi var menade att träffas.
Att den här konversationen var menad att äga rum.
Spelar ingen roll vad som hände i går, vi skulle ändå sitta här nu.
-Är det nån Sigmund Freud skit? -Elisabeth Kubler-Ross faktiskt.
Jag vet inte vem det är. Är det därför du ringde mig?
Eller vill du berätta varför du behöver nån med min expertis?
Var vill du börja?
-Säg att jag skjuter dig här och nu. -Det funkar inte. Det är emot reglerna.
-Reglerna? -Det måste ske när jag minst anar det.
Okej, om jag skjuter dig här och nu... utan varning...
-Hade du anat det? -Bra poäng, men det hade inte gått.
Jag måste inte vilja dö. Just nu vill jag det.
Annars hade jag inte pratat med dig.
Så du har... betalat nån att skjuta dig förut?
Jag provocerade fram en situation och...
det gick uppenbarligen sådär.
Juste. Varför gör du det inte bara själv?
Vad med mitt ansikte får dig att tro att jag inte försökt?
Jag har gått igenom en rad olika tillvägagångssätt och...
-Jag har en teori. -En teori?
-Ja. -Jaså?
Ditt senaste försök var att hoppa från byggnaden?
Typ. Det var inte riktigt planen.
-Varför kom du inte på det tidigare? -Jag var rädd för höjder.
Jag tror det kallas yrsel. Jag blir snurrig.
Är du säker på att du vill göra det här?
Nu har du din chans, om du inte är det.
Folk tar livet av sig hela tiden.
Vanligtvis när de misslyckas är det för att de egentligen inte ville dö.
Vanligtvis... är det för uppmärksamhet.
Ett desperat rop på hjälp.
-Det här är mycket mer komplicerat. -Är det?
Om du jävlas med mig. Spelar spel.
Att jag dödar dig blir det sista du behöver oroa dig för.
Om jag berättar måste du lova att inte tycka det är löjligt.
Det gör jag redan.
Jag hoppade från Humber Bridge i London förra året.
Över två hundra personer ha tagit livet av sig där.
Jag är en av fem som överlevde.
Det här... självförvållad skottskada.
Du förstår vad jag menar. Jag är som Cane.
Det är nåt som pågår som jag inte kan kontrollera.
-Påstår du att du inte kan dö? -Det är en förbannelse.
Är det allt?
-När ska jag göra det? -Det måste ske när jag inte vill dö.
Hur fan ska jag vet när det är?
Jag betalar dig bra. Var kreativ.
-Ett nöje att göra affärer, mr Wells. -Percival. Kalla mig Percival.
-Hur mår vi i kväll? -Kaffe. Svart.
-Vadå? -Egna uppdrag, ser jag.
Så du frilansar igen?
Jag behövde pengarna.
Du får mitt godkännande innan du gör nåt.
Nånting alls.
Det är lätta pengar.
Jag tjänar inte direkt något på att arbeta för dig.
Du arbetar inte direkt gratis.
Frank Dubois.
-Är han död eller inte? -Nåt hände.
Det var en incident.
-Det blir 12.95, sir. -Andra sidan gatan.
-Har du nåt emot att gå av här? -Ja. Andra sidan gatan.
-Ja, du kan gå över gatan. -Nej, andra sidan gatan.
Lyssna... Betala bara och gå ut.
-Är du ledig? -Ja, han måste bara betala.
-Jag betalar när du kört mig dit. -Sir, du är väldigt krånglig...
Helvete.
-Du svimmade? -Det är ett slaganfall.
Så du har fortfarande problem med att gå över gatan.
-Och vår gamla vän Frank? -Arbetet fortsätter.
Du är vaken. Hur mår du?
Du blev skjuten tre gånger på tåget.
Minns du det?
Det kan ha varit en välsignelse i förklädnad.
När vi avlägsnade en kula hittade vi en tumör farligt nära din ryggrad.
Vi fick bort den utan komplikationer.
Den var inte cancerartad, men om den hade vuxit-
-hade du kunnat hamna i rullstol. Eller till och med dött.
Allt annat ser bra ut. Inget av såren är livshotande.
Inga större skador på inre organ, inga artärskador.
Vi kunde dock bara avlägsna en utav kulorna.
Så du kan få problem med säkerhetskontroller.
Tre kulor.
Du har verkligen tur som lever.
Jag uppskattar ansträngningen, men du vet vad som gäller.
Tror du fortfarande inte på mig?
Jag tror det när jag ser det.
Det är definitivt en ambitiös teori, men...
det är fortfarande löjligt. Det är inte möjligt.
Du såg mig landa på taxin, eller hur?
Minns du de tre kulorna du satte i mitt bröst?
Folk ramlar av byggnader, blir skjutna. Jag har hört otroligare saker än så.
Det är en förbannelse.
Okej. Låt säga att det är det.
-Det är det. -Nej, men vi säger det.
-Hur bryter vi den? -Jag vet inte.
Kom igen. Du har uppenbarligen en väldigt livlig fantasi.
Du verkar veta allt om allt annat, men inte det?
Vad måste jag göra?
Okej, en varulv... En varulv dör av en silverkula.
Vampyrers svaghet, vitlök. Stålmannen, kryptonit.
-Det är ingen seriebok. -Jag försöker bara vara ärlig.
-Du förlöjligar mig. -Nej, jag försöker förstå dig.
Från mitt perspektiv är ditt perspektiv sinnessjukt.
Jag vet att det är galet, men det finns ingen annan förklaring.
Det behövs inte. Saker händer. Försök få in det.
Det finns inget öde, ingen karma och definitivt inga förbannelser.
Jag vet inte hur jag ska bevisa det. Jag trodde det var tydligt.
Det räcker. Slut på leken.
Vi är båda vuxna. Sanningen är att jag sjabblade.
Vi var på ett tåg och jag slarvade. Jag är vanligtvis mer noggrann.
Hur många gånger har du gjort det här?
Så vadå... Du måste vara glad för att det här ska funka?
Inte riktigt. Jag måste vara i en sinnesstämning-
-där jag uppriktigt känner att jag vill leva.
Men du sa att du inte vill leva. Eller hur?
Det är ett problem.
Jag sa inte att det är lätt. Det är därför jag betalar så bra.
Lyssna... försök lära känna mig. Ta reda på vad jag går igång på.
Vad jag gillar, ogillar. Vad jag finner glädje i.
Det är ingen välgörenhetsorganisation. Jag dödar människor.
Du bad om ett förslag.
Du är inte annorlunda från de andra.
En kula i huvudet gör samma sak med dig som med alla andra.
Låt oss hoppas det.
Vi ses när vi ses.
Hur mår du?
Du har tur som lever.
-Var ska vi? -Dit.
Över gatan.
Vad är det här för ställe? Kunde du inte valt nåt lugnare?
Jag har varit isolerad större delen av månaden.
Bara ätit sjukhusmat och kollat skräp-tv.
Förlåt om jag vill komma ut lite.
Gör det ont?
Vadå? Hålet där mitt öga brukade vara?
-Nej, när du försöker ta livet av dig? -Du vill inte veta.
Om du inte vänt dig om hade jag träffat bakhuvudet.
Du hade legat på ett bårhus nu. Förmodligen.
Förmodligen? Nån börjar tro.
-Jäkla sammanträffande. -Nej, det skedde av en anledning.
Jag är kanske inte rätt person för jobbet.
Jag har inte varit mig själv på sistone.
Av alla hundratals taxibilar i den här stan landade jag på din.
Du kommer fixa det.
Tack.
-Glass? -Vad är det för fel på glass?
Jag är en gottegris.
Berätta, varför vill du så gärna ta livet av dig?
-lngen kärlek från föräldrarna? -Det har inget med det att göra.
Det har allt med det att göra.
Hur ska jag hjälpa dig om jag inte får all information?
Jag menar... Du sa att jag skulle döda dig när du minst anar det.
Jag testade det, det funkade inte. Låt oss vara kreativa.
Jag vill inte tänka på det.
När var du lycklig senast?
-Lycklig? -Ja.
Senaste gången du inte kände dig som en suicidal galning.
-Nej, jag blir deprimerad. -Det är lite försent nu, inte sant?
Nån du älskar?
Det börjar bli varmt, va? Förlorat nån du älskar?
Snyggt jobbat.
Var du psykiater innan du gick in i mördarsvängen?
Du borde ha ditt eget tv-program.
Jag har inte personligheten.
Du har gjort din läxa. Mina pengar är inte bortkastade trots allt.
Vad hette hon?
-Kom igen, vad hette hon? -Chris.
Det är ett fint namn. Jag gillar det. Låter sexigt.
Hur var hon? Ge mig nåt, hur såg hon ut?
180 centimeter, skrattgropar och en enorm kuk.
-Sa du enorm kuk? -Ja.
-Var det en shemale? -Nej, han var en man.
-Är du fikus? -Jag är gay.
Ja? Knullar du killar?
Jösses.
Jag menar... det är... Ja, kul för dig.
Så länge du gillar det och är glad... och den andra personen...
-Jag stoppar dig där. -Okej, så vad hände?
Vill du dö eller inte, vad hände?
Han blev mördad.
-Var det du? -Nej, jag är inte som du.
Nej, du är inte som jag. Definitivt inte som jag.
Nu har jag det.
-Jag har en idé. -Åh, en idé.
Berätta. Jag trillar snart av stolen.
Först vill jag bara påminna dig om att det här är nonsens.
-Är det klart? -Kristall.
Bra. Har du funderat på att dejta igen?
Jag är mänsklig. Jag uppskattar partnerskap.
Men att dejta... Det tar tid att bygga en relation.
-Jag vill inte leva så länge. -Jag pratar inte om en relation.
Inte som i att "dejta" dejta. Jag pratar om att knulla.
Titta på mig. Jag ser ut som en pirat, vem skulle vilja...
göra nåt sexuellt med mig?
Det här är Valley. Det finns säkert fikusar överallt.
Kanske till och med här.
Vadå?
Vad sa jag?
-Vad vill du ha? -En fatöl, tack.
Och vad han vill ha.
Dirty martini. Extra dirty.
-Tack för drinken. -Det var inget.
-Vad heter du? -Ken.
Ken... Jag har en vän som gärna vill träffa dig.
-Jaså? Var är han? -En bra kille, men lite blyg.
-Han heter Percival. -lnte riktigt min typ.
-Men du är gay? -Ja, och?
-Han har en kuk. -Ursäkta?
Han har en kuk. Vad mer behöver du?
Lyssna... Han behöver verkligen ligga.
-Skämtar du med mig? -Han är inte mycket att titta på...
-Vem fan tror du att du är? -Jag betalar.
-Du är sjuk i huvudet. -300. 500 om du slutför det.
Jag betalade dig att döda mig, inte oskyldiga människor.
Jag lämnar inga vittnen.
-Var är han? -Jag begravde honom.
Han var en bra person.
-Du kände honom inte. -Han förtjänade inte att dö.
Vad ska jag göra? Jag är ett proffs, inga lösa trådar.
Du sköt honom i ansiktet. Mig kvävde du bara med en kudde.
Jag hade dåligt samvete över ditt öga, okej?
Ville inte vanställa dig mer än jag redan gjort.
Han var en bra man.
Han såg bortom mitt ansikte och gillade mig för den jag är.
-Fick mig att känna mig speciell. -Det var det han fick betalt för.
Ursäkta?
Jag betalade honom för att ha sex med dig.
Kom igen.
Tänker du gråta? Jag går hem, ring när du är klar.
Det här är ingen jävla lek.
-Mitt namn är Steven. -Trevligt att träffas, Steven.
-Ska du inte säga vad du heter? -Du frågade inte.
Det är Jessica.
Jag brukar se dig här.
Alltid ensam.
-Vad sysslar du med? -Jag dödar människor.
Är det mycket pengar i det?
-Är du bra på ditt jobb? -lnte på senaste tiden.
Jag har inte legat på ett tag.
Lovar du att vara bra på det?
Jag måste fråga om... ögonlappen.
-Vad är det med den? -Är det en modegrej eller...
Det var en olycka.
-Vad hände? -Jag ramlade och förlorade ett öga.
-Fan. Måste ha varit blodigt. -Ja, jag antar det.
Förlåt, jag menar inte stirra.
Jag vänjer mig fortfarande.
Jag har aldrig riktigt sett mig själv som en kille i ögonlapp.
Det är lugnt. Du ser... bra ut.
-Den här bjuder jag på. -Tack.
-Brad, eller hur? -Ja.
Är du från området?
Kom igen. Knulla mig. Knulla mig hårdare.
Kom igen.
Sluta. Sluta.
Sluta.
Sluta. Snälla, sluta.
Vad i helvete? Bort från mig.
-Vad gjorde jag? -Du försökte strypa mig. Din jävel.
-Förlåt. -Vad fan är det för fel på dig?
-Dra åt helvete! -Jag är ledsen.
Jag trodde du gillade det.
Ta av dig byxorna och blunda.
Brad? Vad gör du?
Vad i helvete?
Tycker du att det här är en lämplig livsstil?
Ni bögar gör mig illamående.
Du kanske vet vilka vi är... men vi vet vem du är.
Om du ens tänker tanken på att blanda in lagen...
kommer du be oss att döda dig.
Det här är vad som händer om man går runt och suger kuk.
Se det som... en läxa.
Vad sa du? Fjollan har nåt att säga.
Kom igen, prata högre.
Alla ni bögar... kan suga min kuk.
-Hallå? -Jag har låst ute mig.
Kan du snälla öppna åt mig?
-Vem... vem är det? -Lägenhet tio, Frank Dubois.
Hallå?
Vem är det?
Vet du vad klockan är?
Pappa?
Hör du det där?
Jag hör hur du tänker.
Nåt är fel.
Jag kan inte göra det här längre.
-Göra vad? -Du vet för i helvete vad.
Du har dödat människor hela ditt liv. Plötsligt kan du inte?
Varför lever Frank Dubois fortfarande?
Nånting...
Nåt händer med mig.
Jag känner mig... Jag känner mig annorlunda.
Grabben... jag ser rätt igenom dig.
Jag känner dig bättre än du själv gör.
Att ljuga för mig är kontraproduktivt. Du känner inget.
-Det här är annorlunda. -Nej, det är det inte.
Det är annorlunda.
Jag känner saker jag inte känt på länge.
Som vad?
Jag tror inte jag kan göra det här längre.
Döda fjollan... och gå vidare.
Varför skadar du människor?
Jag vet inte.
Gör du... Gör du det bara för sakens skull?
Jag kommer aldrig förstå det.
Hur människor kan göra så hemska saker mot varandra.
Varför finns det så mycket hat och ilska i världen?
Minns du när du föddes?
-Första orden? Första stegen? -Självklart inte. Det gör ingen.
Mitt tidigaste minne är av min far.
Han slängde mig med huvudet före genom ett glasbord.
50 stygn.
Det var det närmaste kärlek nån nånsin visat mig.
Tills Annie... kom.
Din fru?
Var är hon?
-Är det därför du gör det? -Det går tillbaka till det.
Det där första minnet.
Det var inte vad...
Det var inte vad som hände. Det var vad jag tänkte just då.
Jag såg mig själv plocka upp... en av glasbitarna...
och skära halsen av honom.
Se honom blöda till döds.
Jag kan inte ha varit mer än, fyra, fem år då.
Det var det som gick genom mitt huvud.
Det är inte såna tankar... barn bara har.
Inte på det sättet.
Så var började allt?
Jag vet inte. Jag minns inte att jag fötts.
Jag minns inte mina första... ord, första steg.
Jag minns inte när allt det här...
började, men...
det är som att det alltid funnits där.
Jag är inte bättre än killarna som gjorde det där.
Fem mot en. Det är inte rättvist.
-Är du härifrån? -Bara på besök.
-Semester? -Affärsresa.
-Vad jobbar du med? -Jag är försäljare. Livförsäkringar.
-Jaså? Är du i stan länge? -Nej, jag åker i morgon.
Vad synd.
-Jag bor på Grand Royal. -Det är ett bra hotell.
-Så affärerna går bra? -Sådär. Det har gått trögt på senaste.
Vad tråkigt.
Jag har en känsla av att... det snart vänder.
Den här bjuder jag på.
När slutar du?
-Vill du tända ljuset? -Jag gillar mörkret.
Vad är grejen med tidningspappret? Har du hund?
Vad gör du?
Håll käften annars blir det huvudet. Okej?
Helvete!
Fan!
Helvete!
Ring gentlemännen som gav sig på min vän härom kvällen.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Du vet inte vad jag pratar om?
-Herre jävlar. -Du får tio sekunder.
Innan jag ringer varje kontakt i din mobil och dödar dem.
-Tio sekunder. Ring dem. -Jag har gjort det. De är på väg.
Så det är så det funkar?
När kommer de?
När man talar om trollen.
-Vad gör du på golvet? -Märkligt.
Helvete.
Snälla. Snälla...
-Dra ner byxorna. -Va?
Tvinga mig inte att be dig igen.
Allt.
Snälla... Tvinga mig inte att göra det här.
Jag tvingar dig inte till nåt.
Helvete. Nej.
-Helvete. Helvete! -Kom igen, det är inte så farligt.
Kolla där, jag missade ett ställe.
Fan!
Helvete! Helvete.
Helvete.
Varför hatar du homosexuella så mycket?
Är du religiös? Fanatiker?
Får du lite väl mycket uppmärksamhet från din farbror?
Det kanske bara är jag.
Jag kanske är inkapabel att förstå.
Jag bryr mig inte ett skit om du är gay, straight, svart, vit, lila.
-Jag dödar alla. -Snälla!
Snälla döda mig för i helvete bara!
Nej, det är för lätt.
Du ska få lite tid att tänka över det här.
Om du får idéer på att hämnas eller att berätta för nån...
Då kommer jag tillbaka och avslutar det jag påbörjat.
Ryck upp dig. Det är en bra dag för dig.
Du har tur som lever.
Skoja bara.
Så det här är ditt ställe?
-Har du gjort alla de här? -Ja.
Så det är det du gör? Du är konstnär?
Jag försöker.
-Tjänar du pengar på de här? -lbland.
Jag har dem på gallerier och om nån gillar dem kanske de köper.
-Nåt nytt? -Ett pågående arbete.
-Det är ett ansikte. -Tack, det är meningen.
-Har du nåt namn på den? -Christopher.
Oroa dig inte, jag dödade inte alla.
Vad gjorde du med honom?
Vi kan säga... att han är en förändrad man.
Vad?
-Du gav mig hans adress. -Ja, och?
Vad trodde du skulle hända?
Säg mig en sak. Var ärlig.
Nånstans djupt inne ville du att jag skulle döda honom, eller hur?
Ville du inte det?
Kan du öppna ett fönster eller nåt? Färgångorna gör mig illamående.
Jag behöver också frisk luft.
Varför gjorde du det?
Vem vet varför jag gör allt jag gör.
Men varsågod.
En gång i tiden var jag rädd för höjder.
-lnte längre? -Brukade få yrsel.
Första gången jag hoppade från en byggnad var jag livrädd.
Kanske... Det kanske inte var höjden du var rädd för.
En del av dig kanske var rädd för att dö.
Jag ville dö. Det var så jag kom över min rädsla.
Lyssna... Om jag var du skulle jag inte se det som en förbannelse.
Tänk på det. Det är som att du är oövervinnerlig.
Du kan göra vad som helst utan konsekvenser.
Om du inte är rädd för att dö, vad är du då rädd för?
-Clowner. -Clowner?
-Ja, enda sen jag var liten. -Det var inte det jag menade...
Det måste finnas en anledning till att du så gärna vill dö.
Missförstå mig inte, jag vet hur det är att förlora nån.
Det är nåt du inte berättar. Det är nåt mer som ligger bakom.
Jag älskade Christopher. Han togs ifrån mig.
Om du inte dödade honom förstår jag inte varför du känner dig skyldig.
-Vem sa nåt om skuld? -Jag såg din målning.
Det hade inget med honom att göra.
Visst. Vill du ha ett råd? Vill du bryta förbannelsen?
Då måste du möta din största rädsla.
Vad är din största rädsla?
Jag ser att du har fått anfall förut. Epileptiker sen tre år tillbaka.
Har du tagit din medicin?
Om du vill leva ett långt liv föreslår jag att du tar det på allvar.
En tidigare patient fick ett anfall på sin balkong på nionde våningen.
Framför ett gäng skolbarn. Bara för att hon inte tog sin medicin.
Jag är... Jag är dåsig som det är utan piller.
Vet du vilken tur du har haft?
Du var så här nära på att bli överkörd.
Nio av tio gånger hade ett sånt fordon krossat ditt huvud.
Jag antar att jag hade tur.
Du måste vara här av en anledning.
Hallå!
Vad är det? Får du inte gå över gatan?
Jag kan gå över. Varför?
-Kom hit. Vi går till caféet. -Nej, jag har varit där förut.
-Och? -Jag gillade det inte.
-Det är ett café. -Jag hatar kaffe.
Okej, visst. Vart går vi då?
Vi ser ut som ett par pedofiler.
Jag är en gay man med ögonlapp, tror du jag bryr mig?
Men du har rätt, det är märkligt ställe för lunch.
-Varför då? Det är pizza. -Det finns en pizzeria över gatan.
Skit samma.
Stick, jag äter.
Är det sånt här ungar gör för kul?
Det här är ett skitspel.
Hur kan du inte gilla smocka-en-kroko?
Jag vet inte vad det är.
-Har du aldrig spelat smocka-en-kroko? -Sluta säga smocka-en-kroko.
Det här är mer likt det.
Det här sänder ut fel budskap till barn.
Som ett budskap från Gud eller nåt.
Du pratar ju alltid om Gud, astrologi, ödet och alla annan skit.
Min tror på Gud är starkast när jag behöver nån att skylla på.
-Varför tror du att Christopher dog? -Ursäkta?
Han är död. Tror du att det hände av en anledning?
När jag listat ut det kanske jag kan dö i frid.
-Nåt att dricka? -Bara vatten. Ingen is.
Är det här Annie?
Vad sa du?
-Är det här Annie? -Ja.
-Häftig. Är den antik? -Hallå, var försiktig.
-Lyssnar du på opera? -Ja.
Jag har en bok som jag vill att du läser.
-Vadå för bok? -Har du läst Voltaire?
Jag har hört talas om honom.
Den heter Candide. Klassisk Voltaire.
Anses vara en av hans bästa verk.
-Vad handlar den om? -Ödet.
Att saker händer oavsett vad du gör. Man kan inte ändra det.
Och massa teoretiskt skitsnack, du vet.
Jag tror du skulle gilla den.
Har du en aspirin?
-Har du huvudvärk? -Värk överallt.
Ja, det finns i badrummet. Medicinskåpet.
Jösses, Steven...
Du har medicin för ett massjälvmord.
Ta för dig.
Redan försökt. Det funkade inte.
Var la jag boken? Den måste vara här.
-Har du nånsin försökt ta livet av dig? -Va?
-Eller bara tänkt på det? -Nej, det kan jag inte påstå.
-lnte ens litegrann? -Nej.
-Varför? -Jag vet inte. Jag har bara inte det.
Hypotetiskt talat, säg att du tror på ödet.
Att allt har en mening, allt händer av en anledning.
Var fan är boken?
Varför tror du Annie dog?
Den var här för två jävla dagar sen.
Vad är din mening?
-Vad är det här? 20 jävla frågor? -Jag är bara nyfiken.
Jag försöker hitta boken och du distraherar mig. Okej?
Okej, förlåt.
Där är den. Jag hittade den!
Percival!
Percival?
Vad i helvete?
Dödad i smitningsolycka.
Jävla svin.
Vart fan är du på väg?
Snälla, jag har en fru. Hon fick precis en dotter.
Snälla, gör det inte.
Konstapel Green är okej. Han är stabil. Inget livshotande.
Han är en bra man. Fick en dotter för några veckor sen.
-Har du barn, mr Ray? -Nej.
Han är väldigt tacksam för vad du gjorde.
Satte dig själv i fara för att rädda honom.
Kulan krossade mitt fönster. Jag såg skottlossningen.
Ja... Märkligt hur livet fungerar, inte sant?
Kulan missar ditt fönster och...
Vem vet? En liten flicka får växa upp utan sin pappa.
Är det där läppstift?
Lyssna... Jag dömer inte en mans livsstil.
Du räddade en av våra. Vi är dig evigt tacksam.
Du är en hjälte.
Nåt hände i kväll. Det är svårt att förklara.
Ödet antar jag... Jag vet inte. Jag fick nåt typ av genomslag.
Jag räddade en mans liv, Percival. En polis.
Först trodde jag att det var slumpen.
Sen tänkte jag på vad du sa.
Ju mer jag tänkte på det... ju mer tror jag att det var av en anledning.
Varför? Jag vet inte.
Jag har aldrig känt så här...
om nåt.
Jag vet inte vad min mening är. Inte än i alla fall.
Men i kväll hade jag en mening. I kväll...
gjorde jag nåt meningsfullt.
Jag kan inte förklara. Det var alla dessa olika element inblandade
När de kom samman, alla dessa bitar... Det var perfekt.
Som att det alltid varit menat att hända.
Jag... Jag vet inte...
Jag vet inte varför Annie dog. Jag...
Jag kan inte säga varför Christopher mördades.
Men för första gången i mitt liv...
Percival. Mina handlingar... Mina handlingar hade en mening.
En riktig mening.
Jag vet inte varför du fortfarande lever, vad din mening är.
Det är nåt du själv måste ta reda på.
Men jag vet att... inget av det här hade hänt om det inte vore för dig.
Det tackar jag dig för.
Och dealen gäller inte längre. Hör du det? Den gäller inte.
Pengarna är dina.
Dessutom... Världen är en bättre plats med dig i den.
Vad fan gör han?
Percival!
Hallå, Percival!
Vad fan är det med dig?
Jösses.
Jävlar.
Herre jävlar.
Vad gör du?
Trodde du seriöst att det skulle funka? Hoppa framför bilar?
Fan.
-Kom igen. -Christopher togs ifrån mig.
Jag vet. Jag vet. Kom igen, res dig upp.
Var fick du den här ifrån?
Det var kallt.
Det regnade den kvällen. Gatorna var våta.
Jag hade rätt. Ödet förde oss samman.
Allt det här hände av en anledning.
Var fan fick du den ifrån?
Säg fan inte att det var du.
Christopher togs ifrån mig.
Jag var på en bar.
Det börjar bli dags.
Kom igen. Kom tillbaka i morgon.
-Du sa åt mig att konfrontera skulden. -Håll käften!
Av alla människor och taxibilar landade jag på din.
Allt det här var menat att hända. Det är så här det ska sluta.
Kom igen, jag förtjänar det.
Kom igen!
Det är menat att sluta så här. Helvete.
-Stå stilla! -Lägg ner pistolen!
Helvete.
Helvete!
Han riktade en pistol mot ditt ansikte.
Om det är nån som kan ge en beskrivning av mannen, så är det du.
Och ändå... minns du inte.
Du kanske inte inser vilken tur du har som lever.
Kan jag hjälpa dig?
-Vad är det här? -Läs det.
-Jag förstår inte. -Det är ditt regnummer, Frank.
-Varför har du det? -För att jag vet allt om dig.
Vem är du? Hur vet du vad jag heter?
-Jag har dödat många människor. -Ursäkta?
Jag dödade människor redan innan Annie dog.
Efter att hon gick bort... Jag vet inte. Jag började tänka att...
jag kanske gjorde det av en anledning.
Jag såg regnumret på bilen.
Jag såg det... tydligt. Jag såg det.
Men när jag vaknade kunde jag inte minnas det.
Vissa bokstäver och siffror stod ut, men jag fick inte ihop det.
-Notan, tack. -Jag trodde jag mindes det.
Det var där. Det var där.
Jag kunde inte nå det.
Jag vet inte vad du pratar om, men det börjar bli obehagligt.
Jag slog i huvudet och hade svårt att minnas.
-Vem är den här killen? -Så jag bara...
Jag dödade alla med regnummer som påminde om det jag mindes.
Kompis, jag tror du har fått tillräckligt.
-Va? -Det är dags för dig att gå.
Dags att gå.
Ser du inte att jag är mitt uppe i nåt viktigt?
-Jo... -Bra. Tack.
Sen kom ditt regnummer upp.
Ditt nummer kom upp.
Jag trodde länge... att det var du.
Lyssna... Jag tror du har tagit fel person.
Jag dödade dig nästan, Frank. Jag dödade dig nästan.
Men du hade tur. Du hade riktig tur.
Mer tur än de andra i alla fall.
-Varför tror du det blev så? -Jag vet inte.
Tror du att det var ödet som räddade dig?
Om jag sätter två kulor mellan dina ögon här och nu.
Det hade väl trumfat idén om ödet, inte sant?
Eller skulle det ändå vara det som var menat att hända?
Är det ödet? Eller är det på grund av min fria vilja du lever?
Jag vet inte.
Jag vet fan inte.
Var tacksam, Frank. Var tacksam.
Hej, Steven.
Jag kan inte göra det.
Du måste.
Men innan du gör det... måste du förlåta mig.
Snälla. Snälla förlåt mig först.
Jag är ledsen.
Jag med.
-Förlåt mig. -Jag kan inte.
Snälla, inte än.
Hur kände du Percival?
Han var... Vi var vänner.
-Jag är Todd. Percivals bror. -Steven.
-Var ni nära? -Ja.
Det var vi.
Han... höll de flesta på distans.
Även mig. Speciellt efter att Christopher dog.
Lyssna... Som du vet var Percival väldigt konstnärlig.
Ja, jag såg några av hans tavlor. Han hade verkligen talang.
Ja.
Lyssna... Ett av hans favoritgallerier ställer ut hans grejer.
Som en minnesstund.
Han hade velat att du kom.
-Ja. Tack. -Tack.
Jag tror dig inte.
Jag bryr mig inte ett skit om vad du tror eller inte.
För jag är klar.
Du är en mördare. Det har du alltid varit.
Det tjänar inget till att försöka ändra på det. Det är det du är.
-Den här konversationen är över. -För nu, Steven.
För nu.
Han målade den här kort efter att Christopher dog.
-Steven, eller hur? -Ja.
-Du är... -Todd.
-Percivals bror. -Ja. Kul att se dig.
Jag är glad att du kom.
Jag har alltid beundrat hans talang. Även som barn målade han jämt.
Jag är inte så säker på om jag gillar hans senaste grejer.
-Det är vackert. -Ja... Jag antar det.
Det är bara så mörkt. Deprimerande.
Hjärtskärande faktiskt.
Att nån du älskar är så... ledsen.
Jag hoppas bara att han fick nåt typ av avslut.
Det här är från hans tidigare grejer. Man kan se skillnaden.
Det är så här jag föredrar att minnas honom.
Jag minns att han arbetade med den här.
Ja, den här... Det här var den sista han gjorde.
-Christopher. -Ja.
Ja, han målade den från minnet. Inga foton eller bilder.
Otroligt, inte sant?
Jag kände Christopher väl och...
Den här har verkligen fångat hans essens.
Ursäkta, ser du inte att vi pratar?
Förlåt mig. Jag trodde det här var en affär.
Träffade du nånsin Christopher?
Stev... Steven?
Steven?
Du har verkligen tur som lever.